Tidligere i Stargate Atlantis.
Jeg kunne nemt skaffe yderligere tolv skibe til kampen.
Tolv skibe, der ville kæmpe side om side?
Hvis chancen for at udrydde replikatorerne én gang for alle bød sig? Selvfølgelig.
- Hvad har du gjort? - Hvad taler du om?
- Der er et skib på vej. - De opsamlede mit signal.
En sporeanordning i underrummet.
Hallo? Er her nogen?
- Hvad er der sket? - Mit folk er væk.
Vi ledte over hele planeten uden at finde liv.
Jeg finder dem.
Vi skal nok hjælpe, men hvil nu og få kræfterne tilbage.
Hvem, der end gjorde det, kommer til at betale.
Det garanterer jeg.
Det gør mig ondt, Teyla.
Kanaan var en god mand. Han ville have været en vidunderlig far.
Jeg troede virkelig, jeg kunne redde ham.
Du gjorde alt, hvad du kunne. Mere kan man ikke bede om.
Han har fået fred nu.
Okay. Jeg er klar.
Teyla. Teyla!
- Han er stadig i live! - Hjælp mig, Teyla!
- Hjælp mig! - Han er stadig i live! Slip mig!
- Teyla, det er for sent. - Hjælp mig, Teyla! Teyla!
Teyla...
Teyla!
Som du ved, har vi sporet det,
der ligner en ny sygdom i Pegasus-galaksen.
Vi ved ikke, når eller hvor den brød ud,
men den ses på syv forskellige planeter.
Nu er det otte.
Vi er lige hjemvendt fra 447. Der er den også.
- Med de samme symptomer? - Det starter med åndedrætsbesvær
og udvikler sig hurtigt til dødbringende organsvigt.
Det desinficerer.
Vi er lige kommet tilbage fra bio-scanningen, Rodney.
Vi gik med sikkerhedsdragt hele tiden.
Ja, men man kan ikke være for forsigtig.
Har vi nogen idé om, hvordan sygdommen spredes?
Det er det, der er underligt.
De fleste af planterne er ikke tilknyttet hinanden,
men nogen af dem er tæt tilknyttet andre naboplaneter,
der overhovedet ikke er smittede.
Indtil videre.
Hvor slemt bliver det?
Skulle jeg forudberegne det, ville jeg basere det på beviserne fra M1R-992.
Der har ikke været udbrud for nyligt,
hvilket kunne tyde på, at sygdommen har gået sin gang.
Og?
Den dræbte 30% af befolkningen.
Hvis de tal holder stik,
kan vi forvente et dødstal på omkring 200.000.
Hvis den altså ikke spredes yderligere.
Har dr. Keller gjort fremskridt med sin undersøgelse?
Nej, desværre ikke, men hun arbejder på det.
Hvad gemmer du?
Jeg... Ser du...
Jeg har ventet på det rette tidspunkt,
men med alt det, der er foregået, så har jeg...
Det er også lige meget.
Værsgo.
Det behøvede du ikke.
Tænk på det som en gave til babyen.
På Jorden findes der et firma, der laver optagelser
specielt til fostre.
Tanken er at ved at lytte til for eksempel en stor komponists værker,
mens det er i livmoderen, bliver det født
med et naturligt anlæg for musik eller, som i dette tilfælde, videnskab.
Jeg har optaget nogle af mine betragtninger over
nogle af mine mere banebrydende bedrifter og teorier.
Det er blot et par timer.
Det havde du ikke behøvet.
Det var ingen ulejlighed.
Er der noget galt?
Jeg vidste ikke, om jeg skulle fortælle det til nogen.
Fortælle hvad?
- Jeg tror, jeg havde et syn i går nat. - Et syn?
Jeg så Kanaan. Barnets far.
Jeg tror, han prøvede på at sende mig en besked om,
at han stadig er i live,
og at jeg ikke må indstille eftersøgningen på ham og resten af mit folk.
Var det, mens du sov?
- Tror du, det var en drøm? - Tja, jeg...
Jeg tror, det var mere end det. Det føltes ikke som en drøm.
Jeg vidste, du ville betvivle det.
Hør, jeg er blevet indsvøbt i et rumskib,
jeg har haft en person i mig,
jeg har mødt to versioner af mig selv,
så jeg skal nødigt tale.
Siger du, det var et syn, så tror jeg på det.
- Jeg tvivler stærkt på det. - Hun har haft syn før.
Hun var i kontakt med en wraith, men aldrig med et menneske.
Desuden har de athosianere været savnet
i seks måneder nu. Tror du, de stadig lever?
Skal hun da holde op med at håbe?
Det kan hun til sidst blive nødt til.
Kanaan.
Teyla?
Du må hjælpe os.
- Hvordan? - Red os.
Hvor er du? Hvor er vores folk?
- Du gav mig det her. - Ja.
- Kan du huske hvorhenne? - I Croya.
- Er du der? - Kom og find mig.
Hun siger, smykket er det samme som det, hun gav Kanaan,
før han forsvandt.
- Hvad betyder det så? - Tja...
Det ved jeg ikke.
Hvad er det præcist, hun vil have?
Hun købte det af en fyr i en landsby på M2S-181.
Hun vil tage dertil og se efter.
Det er en fredelig handelsbosættelse. Jeg tror ikke,
de har noget at gøre med det.
Hun vil dertil alligevel.
Hun tror, Kanaan sender hende en besked.
- Og hvad tror du? - Det er lige meget.
Vi skylder hende en tjeneste.
Det er i orden, men vi har ikke meget mandskab grundet epidemien.
Jeg skal prøve at komme hurtigt tilbage.
Jeg købte smykket af en håndværker i Croya,
som er den landsby, vi skal til.
Blandt athosianere er det ret almindeligt at give sådanne gaver
som udtryk for beundring og respekt.
Så kan det være, jeg finder noget til dig.
- Mener du det? - Nej.
Vi spørger folk og ser, om vi får nogle nyttige oplysninger,
men hvis du så meget som sanser en form for fare...
Så løber jeg straks til gaten og lader jer om det.
Det er godt.
Undskyld, men kan du fortælle mig, hvor håndværkeren,
der plejede at være her, befinder sig?
Han lavede håndlavede smykker. Armbånd, hængesmykker, kæder.
Han er væk.
Væk?
Da landsbyen blev ramt af sygdom for nogle uger siden.
Den tog ham og cirka 40 andre.
Det gør mig ondt, men han er død.
Jeg hører, du har nyt.
Ja.
Jeg har fundet ud af, hvad der gør dem syge,
og det er noget, vi har set tidligere.
Det er et unikt protein, der blev skabt af indbyggerne på planeten kaldet Hoff.
Det skulle forhindre wraitherne i at spise dem
og dermed gøre dem immune.
Det dræbte wraitherne samt 50% af dem, der indtog det.
Netop.
Så det er ikke en smitte, der spredes naturligt.
Nej.
Det er massemord.
- Vi er færdige her. - Ikke endnu.
Jeg har ledt stedet igennem to gange. Ingen ved noget.
Det kan være, der er en, der ikke har talt endnu.
Jeg blev ført hertil.
Han sagde, jeg skulle komme her ved at vise mig smykket.
Hør, det er hårdt for dig. Jeg kan godt forstå, du vil have svar,
men det kan være, det svækker din dømmekraft
- bare en smule. - Hvad er det, du betvivler, John?
Min fortolkning af synet eller selve synet?
Vi har været her nok. Var der noget at finde,
havde vi allerede fundet det.
Rodney, Ronon, vi tager af sted.
Er det det samme protein?
Jeg har sammenlignet dem side om side. De passede næsten præcist.
Næsten?
Dette er den nye og forbedrede version.
Hoffan-proteinet dræbte omkring 50% af forsøgspersonerne,
dette dræber kun 30%.
Ja, men det er stadig 30% for mange.
Hvordan blev folk på otte planeter
vaccineret, uden overhovedet at kende til det?
Det er muligt, de fik det gennem deres føde- og vandforsyning.
- Vi er i gang med nogle prøver. - Hvem står bag det?
Det kan være, hoffanerne er begyndt at uddele det igen
men i langt større omfang.
De har slet ikke gjort noget på det seneste.
Da wraitherne opdagede det,
blev hele befolkningen udslettet.
Det kan være nogle enkelte overlevede, og nu planlægger de deres hævn.
Den vilkårlige uddeling af proteinet er oplagt og bevidst.
Det har tydeligt til hensigt at få wraitherne ud af balance.
De kan ikke vide, hvilke fødekilder er smittet.
Så nu bliver de snart sultne og irriterede.
Det ville jeg da blive.
Vi må tage tilbage til Hoff.
Undersøge det der findes og se, om vi kan belyse situationen,
før en anden planet bliver angrebet.
Lad os tage af sted, Rodney.
Teyla.
- Kanaan. Hvor er du? - Det ved jeg ikke.
- Hvem har taget dig? - Det ved jeg ikke.
Hvordan kan jeg finde dig?
Du ved allerede, hvor svarene findes.
- I landsbyen. - Men du holdt op med at lede.
Jeg tog dertil, men jeg fandt ikke noget.
Du var tæt på. Kom nu, Teyla. Vi har ikke megen tid tilbage.
Vi har brug for dig.
Kanaan.
- Og du sov ikke? - Jeg var i en meditativ tilstand,
men jeg var bestemt vågen. Der er ingen tvivl. Synene er virkelige.
- Men du har allerede været der. - Vi overså noget. Det er jeg sikker på.
Jeg ønsker at tro dig, Teyla, men jeg er forsker.
- Jeg er trænet til kritisk tankegang. - Der er en mulig forklaring.
Kanaan har Evnen ligesom jeg.
- Dna fra wraitherne. - Ja.
Blandt mit folk bliver Evnen betragtet som gavnlig,
men den adskiller dig også. Det kan være svært.
Kanaan var den eneste, der virkelig kunne forstå mig.
Det bragte jer sammen.
Det er noget, vi har været fælles om siden barndommen.
Men har I nogensinde kommunikeret på denne måde før?
Nej.
Jeg ved godt, hvad det ligner, og jeg ved, hvad alle tænker.
"Hun ser, hvad hun ønsker at se. Hun tror, hvad hun ønsker at tro."
Men jeg forsikrer dig, at sådan er det ikke.
Okay, når oberst Sheppard vender tilbage fra Hoff, kan vi...
Jeg har ikke tid til at vente.
Kanaan sagde, tiden var knap. Jeg må straks tage af sted.
Javel.
Jeg har ikke brug for din tilladelse, oberst.
Medmindre du har til hensigt at spærre mig inde.
Major Lorne, kom ind.
Sig frem, oberst.
Saml dit hold. I skal ledsage Teyla tilbage til M2S-181.
Forstået.
- Jeg lader dig ikke tage af sted alene. - Tak, oberst.
Kald mig bare Sam.
Tak, Sam.
Rodney, kom ind.
Sig frem.
- Har du fundet noget? - En bunke skrald. Hvad med dig?
Intet.
Wraitherne slog virkelig ned på det her sted.
Det er ikke kun arbitrær destruktion.
Det her var engang opbevaringsstedet for al deres viden.
Det ser mere ud til, at en masse er taget.
- Hvem er det? - Rodney, hvad foregår der?
Jeg tror, jeg hørte noget.
Slap af, det er sikkert rotter.
Rotter?
Hvis her er nogen, må I hellere vise jer.
Jeg mener det.
Hov! Hallo...
Rolig nu. Vent lidt.
Jeg gør dig ikke noget. Jeg har bare et par spørgsmål.
Hvem er du? Hvad laver du her?
Kan du hjælpe mig? Jeg leder efter noget.
Lægebøger, filer, udstyr.
Det kender jeg ikke noget til.
Da vi kom hertil, var det meste allerede væk.
Vi leder kun i de ting, der er tilbage.
Sheppard. Vent.
Vi er ikke de eneste her.
Hvad har du fundet?
En bunke unger, der gennemsøger resterne af stedet.
Klunsere. Tror du, de har fundet det, vi leder efter?
De ville ikke have kunnet forstå forskningen.
Hvis de ikke tog den, hvem gjorde så?
Aner det ikke.
Men én ting er sikker, hvem det end var,
så vidste de præcist, hvad de ledte efter.
Det minder mig om de loppemarkeder, vi havde derhjemme.
Hver søndag nede ved bugten. Man kunne finde alt, hvad man ville have
og en masse ting, man ikke ville have.
Hvad er der?
Teyla?
Gå med dig.
Jeg spørger dig kun én gang, og du svarer ærligt.
- Hvor har du dette smykke fra? - Fra en handelsmand.
Hvis du er så glad for det, må du gerne få det.
Genkender du det?
Det tilhørte Kanaan.
Hvad har du ellers købt af handelsmanden?
Lkke for at være besværlig,
men jeg har faktisk betalt for de varer,
og selvom jeg meget gerne vil give dig en gave,
så er det rent forretningsmæssigt
ikke så smart at give mine...
Den her halskæde tilhørte Balera.
Hun fik den af sine forældre, da hun blev myndig.
Og ringen her tilhørte Halling.
Handelsmanden, du købte tingene fra,
hvornår så du ham sidst?
For nogle dage siden, men han kommer her ret ofte.
Han kommer faktisk højst sandsynligt i dag.
Jeg skal med glæde præsentere jer.
- Fandt I noget? - Nej, stedet var plyndret.
- Er det, hvad jeg tror, det er? - Det er ved at være bekendt.
- Hvad er det? - En sporeanordning i underrummet.
Det er vores gamle ven.
- Todd. - Måske ønsker han at tale,
måske ønsker han at lokke os i baghold.
Der er altid den mulighed.
Der er kun én måde at finde ud af det.
- Helt ærligt, vi er lige kommet tilbage. - Undskyld, Rodney.
Jeg har ikke engang spist frokost endnu.
Drej den op.
Jeg har nogle virkelig fine varer til dig i dag, min ven.
Virkelig fine.
Halløj, hvordan går det?
Kan du fortælle mig, hvor du har fået de ting fra?
Vågn op.
Vi har brug for at vide, hvor du har de varer fra.
Jeg handler så meget, at det er svært at holde styr på.
Jaså?
Lfølge kræmmeren, du handler med her,
er dine varer på det sidste
en hel del bedre end det møg, du plejer at komme med.
- Sagde han det? - Ja, det gjorde han.
Det er jo smag og behag.
Jeg kan ikke oplyse mine kilder. Det er handelsfiduser.
Det er jeg skide ligeglad med.
Vi vil vide, hvor du har tingene fra.
Og hvis jeg ikke siger det, hvad så?
Jeg genkender uniformerne. Jeg har hørt historierne.
Folk fra Atlantis. Galaksens gode folk.
I vil ikke gøre mig ondt.
Jeg har ingen uniform.
En gravid kvinde. Meget frygtindgydende.
Jeg fortæller landsbyen, at du er Wraith-tilbeder,
og lader dem tildele deres egen dom.
- Lad os smutte. - Vent, vent!
Jeg fandt dem på en losseplads.
En losseplads? For hvad?
Lig. Løse ender, der skulle forsvinde.
Nogle gange har de stadig værdier på sig,
som de tydeligt nok ikke har brug for længere.
Har du taget de varer fra de døde?
Nej, ikke de varer.
Sidst jeg var derhenne,
så jeg noget, jeg antog for at være en ny grav,
en ny mulighed.
Men da jeg gravede, fandt jeg ikke et lig,
men en æske med de ting.
Der var vel en, der prøvede at slippe af med dem.
Det var først lidt underligt, men jeg...
Du fører os dertil og viser os, hvor du fandt tingene.
Selvfølgelig.
Du bestemmer.
Rejs ham op.
Sheppard, vi har fundet noget.
- De er døde. - Men de har ingen skrammer.
Det er, fordi de blev forgiftet.
Og jeg tror, at I allerede ved hvordan.
Når vi kommer til gaten, kontakter vi Atlantis
og lader dem vide, hvor vi tager hen, okay?
Hør, Teyla.
Du vil have svar på, hvad der er sket dem,
men måske er det bedre, hvis du lader os om at tjekke stedet, okay?
- Major. - Lad os rekognoscere stedet først, okay?
Hvad er det? Dart!
Lad mig gætte. Deres føde.
Mange af mine med-wraithere er blevet ofre for dette angreb på føden.
Ja, det er en skam, men det er ikke vores problem.
Vi formoder, at angrebet mod os har resulteret i
et stort tab af menneskeliv.
Det er noget, I engang ville have anset for at være jeres problem.
Medmindre det er jer, der er skyld i spredningen af epidemien,
og at I derfor mener, at de ofrede menneskeliv var tilladelige?
Da vi lavede en liste over de mest sandsynlige mistænkte,
stod du faktisk øverst på listen.
Findes der en bedre måde at slå dine konkurrenter på?
Effektivt, ja, og meget kreativt,
men sandheden er,
at alle eksisterende wraith-fraktioner er blevet unådigt berørt af epidemien.
Vores fødeforsyning er blevet smittet så vilkårligt,
at vi på ingen måde kan vide, om vores næste måltid bliver det sidste.
Hårde tider, men det forklarer ikke, hvorfor du har tilkaldt os.
Jeg har brug for jeres hjælp.
Jeg ved, at I må have hjulpet hoffanerne med at raffinere stoffet.
Jeg vil have den forskning, I besidder, så jeg kan sammensætte en kur
til mit moderskib og kun mit moderskib.
Det kan du godt glemme alt om.
Det siger du altid, men du ændrer altid mening.
Denne gang er det anderledes.
Vi er stadig lidt vrede over, at Jorden er blevet erobret.
- Det havde jeg intet at gøre med. - Det havde du faktisk.
Den wraith, der ledte angrebet, kom ind
via de oplysninger, du stjal på dit sidste visit.
Oplysninger, han senere stjal fra mig, så vi er begge ofre,
men lad os udtrykke vores medfølelse en anden gang. Jeg har et forslag.
Sig frem.
Til gengæld for oplysningerne
giver jeg jer identiteten på personen, der er ansvarlig for spredningen af giften,
der har dræbt både wraithere og mennesker.
Lige før troede han, at vi gjorde det.
Der er kun to parter, der har midlerne
samt egenskaberne til sådan et angreb.
Hvis I ikke gjorde det, så er der via udelukkelsesmetoden
kun én tilbage.
Michael.
Lfølge Todd er alle wraith-fraktioner ramt,
hvilket betyder, at de højst sandsynligt ikke gjorde det.
Da vi sagde, at vi ikke står bag,
svarede han, der så kun er én tilbage.
Og du mener, du ved, hvem det er?
Michael.
Den wraith, dr. Beckett gjorde til menneske?
Kun kortvarigt.
Han endte med at blive en krydsning af menneske og wraith.
De andre afviste ham,
så han har båret nag lige siden.
Han kan heller ikke lide mennesker.
Hoffan-stoffet er det perfekte våben for ham.
Det er kun spekulationer. Har vi nogen beviser?
Nej, men vi ville heller ikke kunne finde ham.
Vi kan tage tilbage til Todd og se, om han ved mere.
I har vel ikke i sinde at give ham
vores forskningsresultater på proteinet?
- Hvorfor ikke? - Fordi vi dermed
giver wraitherne metoden til at reproducere stoffet
og muligvis smitte og dræbe flere millioner.
Ja, teoretisk set, men det ville næppe være til deres fordel
at forgifte deres føde,
uanset om vores resultater hjalp dem
med at finde en modgift eller ej. Nej, det er mere sandsynligt,
at de finder en modgift, der midlertidigt løser truslen.
Derefter vil de så arbejde på at gøre proteinet til et våben.
De finder en bedre måde at distribuere det på.
En måde, der går uden om mellemmanden, i dette tilfælde de menneskelige ofre.
Nej, det vi giver dem er metoden til at dræbe hinanden.
Så hvis man anskuer det på den måde,
kunne det være fordelagtigt at give dem vores resultater.
Indkommende ormehul.
Major, hvor er Teyla?
Hvorfor er jeg her? Hvad vil du have?
Svar mig!
Jeg er skuffet.
Jeg havde forventet lidt taknemmelighed
efter alt mit besvær med at arrangere familiesammenkomsten.
Familiesammenkomsten?
Mit folk.
Har du taget dem?
Hvor er de henne? Hvad har du gjort med dem?
De er i live og har det godt,
og vi arbejder sammen for at nå vores fælles mål.
Hvad taler du om?
Udryddelsen af wraitherne.
Jeg danner en hær, der snart afløser dem som den dominerende art i galaksen.
En hær af uhyrer.
Jeg indrømmer, at mine første forsøg blev en smule primitive,
men det har ændret sig siden.
Jeg har forbedret retrovirussen for at skabe den perfekte balance.
De har langt større evner end almindelige mennesker, men besidder ikke svagheden,
der bliver wraithernes fald.
Behovet for føde.
Det var dig.
Du står bag spredningen af hoffan-proteinet.
Tænk på det som åbningssalven i et meget større angreb.
Hvordan opdagede du stoffet?
Hvordan var du i stand til at raffinere det?
Jeg fik hjælp.
Vent! Hvor er mit folk?
Michael!
Tænk ikke på dem. De er her for at hjælpe med at rydde op.
Jeg antager, I går med til mine betingelser.
Ikke helt.
Vil I ikke vide, hvem der står bag
disse beklagelige hændelser?
Det ved vi allerede. Vi er i hvert fald ret sikre på det.
Vi kalder ham Michael. Spørg ikke hvorfor. Han plejede at være en wraith, men nu...
Jeg ved ikke, hvad pokker han er nu.
Jeg ved, hvem I mener, og jeg tror, I har ret.
Du bekræfter det uden at bede om noget. Sikke gavmild du er.
I vil åbenbart have noget mere fra mig, siden I er kommet.
Det kan være, vi kom for at dræbe dig.
- Gjorde I det? - Nej, desværre ikke.
Måske en anden gang.
Rodney.
En af vores folk, Teyla, blev taget af en dart i dag.
Hun har vel allerede udgjort et godt måltid for en heldig wraith.
Det var ikke deres værk. Hun blev udvalgt. Det var en fælde.
Og I mistænker denne Michael?
Ellers er timingen lidt af et tilfælde.
Du skal spørge dine efterretningskilder og finde noget tjenligt.
Tavlen her har adressen på en relæstation.
Hvis du lægger en besked, modtager vi den.
Den indeholder også vores forskningsresultater på stoffet.
Kun lige for at skærpe din appetit.
Finder du noget, vi kan bruge, giver vi dig resten.
Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
Jeg hører, at du nægter at spise.
Det er ikke forgiftet, hvis det er det, du bekymrer dig om.
Værsgo.
Du har brug for dine kræfter.
- Kan du ikke være ligeglad? - Det er jeg slet ikke.
Jeg er ikke dum nok til at tro, at vi er venner,
men vi har en fortid sammen.
Selvom du har forrådt mig gang på gang,
er du stadig det eneste menneske eller wraith,
der nogensinde har forstået, hvad jeg har gået igennem.
- Jaså? - Vi er ikke så forskellige, Teyla.
Du er et menneske med dna fra en wraith. En krydsning ligesom mig.
Jeg er ikke en morder.
Du dræber for at beskytte dig selv og dine egne, ligesom jeg.
Situationen kræver selvfølgelig, at jeg gør det i større omfang,
men princippet er det samme.
Du er vanvittig.
Trods mig, alt det du vil,
men gør det ikke på bekostning af barnet.
Du skal ikke bekymre dig om mit barn.
Tværtimod.
Jeg har store forventninger til ham.
- Hvordan kan du dog få noget ned? - Hvorfor ikke?
Det er mit første måltid hele dagen.
Desuden hjælper det ikke Teyla, at vi sulter os selv.
Jeg prøver bare at holde kræfterne oppe. Det burde I også gøre.
- Vi skal nok finde hende. - Jeg må gøre noget.
Oberst.
- Det ser ud til, at Todd har holdt ord. - Ja?
Der er besked fra relæstationen.
Det rygtes åbenbart blandt visse wraith-tilbedere,
at en af vores folk holdes fanget. Du har fået koordinaterne.
Jeg skal bruge Lorne og hans hold.
De har meldt sig. I sendes til den nærmeste planet,
hvor Daedalus samler jer op.
Lad os tage af sted.
Jeg sagde, jeg ikke var sulten.
Kanaan.
Hvad har han gjort ved dig? Kanaan, det er mig, Teyla.
Jeg er kommet efter dig, som du bad om.
Som jeg bad om.
Det var mig, der var i dine syner. I forklædning selvfølgelig.
Du lyver.
Mine tanker strakte sig i rummet gennem 10.000 lysår og fandt dig.
Vi er tættere knyttet sammen, end du tror.
Når barnet bliver født, bliver vores bånd endnu stærkere.
Nyd sammenkomsten.
Kanaan, hjælp mig. Du må hjælpe vores barn.
Vær sød at hjælpe, Kanaan.
Barnet vil tjene sagen.
En dag bliver galaksen så vores.
- Oberst. - Sheppard.
Vi nærmer os destinationen.
- Lad os komme ud. - Javel.
Vi kan ikke opfange Teylas transmitter under huden.
Det overrasker mig ikke. Den er nok fjernet.
Så må vi gøre tingene på den svære måde.
Godt, lad os komme i gang.
- Hold forbindelsen. - Javel.
Af sted.
Jeg opfanger et andet skib. Det er en Wraith-cruiser.
Op med skjoldene.
Besvar ilden!
Det er Daedalus. Vi bliver angrebet af en cruiser.
Hvordan går det?
Vi klarer den, men det kunne være, I skulle skynde jer.
Hvem arbejder du for?
- Du er for tidlig på den. - Hvad fanden betyder det?
Han kommer snart tilbage.
Han er på vej hertil med en vigtig fange.
Det er Sheppard, kom ind.
- Daedalus, hører du mig? - Sheppard, det er Daedalus.
Du må ikke destruere fjendens skib.
Destruer det ikke. Teyla er måske om bord.
Hører du mig? Teyla er måske om bord!
- Forstået. Kan du beskadige det? - Muligvis.
Det er allerede svært beskadiget. Fjenden forsøger at trække sig tilbage.
Sigt efter motorerne!
Undskyld.
Dårlige nyheder, Sheppard.
Cruiseren tog springet ind i hyperrummet. Den er væk.
- Noget tegn på hende? - Hun er her ikke.
Er du sikker? Den vagt beskyttede et eller andet.
Endelig! Det var sgu på tide. Hvorfor kom du ikke noget før?
FORTSÆTTES